Агов.
КРАМНИЧНІ ЗЛОДЮЖКИ
П'ять крокетів, будь ласка.
П'ять крокетів, добре. 450 єн.
- Скільки з нас? - 450 єн.
Як молоточки...
форма, як в молота.
Будь-який удар, і скло перетворюється на шматки.
Скільки він?
Приблизно 2 тис. єн.
Дорого.
- Якщо купувати... -Ось, тримай.
Смачно.
Той магазин робить найкращі крокети.
Твоя правда.
- От лихо, холодно. - Ой...
- Що? - Я забув шампунь.
Наступного разу візьмемо. Такий холод...
-Здається, що скоро засніжить. - Так.
Вона знову тут.
Скажи...
Все добре?
Де твоя матуся?
Гей, пішли. Вони замерзнуть.
Але ж вона...
Хочеш з їсти крокета?
Хочеш його спробувати?
Нащо привели додому те, що не принесе нам грошей?
В мене погане чуття на заробіток.
- Шота, а де шампунь? - Я забув його.
Як тебе звуть?
- Гм? Як? - Ну?
- Юрі. - Як воно пишеться?
Скільки тобі років?
Дошкільня.
- Вона така квола. - Тої нігті розлітаються.
Коли погодуєш її, то відведи додому.
Надворі холодно. Завтра відведу.
Ні, ми не дитбудинок.
Але ж поглянь, у нас тут власний янгол-охоронець.
Не наставляй свої палички.
Тинь!
Бабусю, це огидно!
Твої нігті літають повсюди!
Я казала тобі не розкидати свої нігті по дому!
Візьмеш ще?
Живеш на мою пенсію, а на самого покластись не можна.
Замовкни.
Ти така худенька.
Дай-но, погляну на твою руку.
Що з тобою сталось?
Я впала...
Болить?
Давай тебе краще оглянемо.
Ти вся в шрамах.
Відведи її додому, поки копи не приїхали.
Вона слушно каже. Не треба вмішуватись.
Бабусю, твоя локшина охолоне.
- Прямо? - Ні, праворуч.
Тут.
Стій, чекай. Вона заснула?
Вона молодчина. З'їла три крокети.
Подзвонимо в дзвінок?
Ні, поклади її перед дверима.
Вона ж замерзне до смерті.
В такому разі...
Покладемо її, подзвонимо і втечемо?
Як Санта Клаус?
Ти завжди так кажеш! Тебе ніколи не буває вдома!
- Я казала тобі. - Лише я турбуюсь про неї!
Я подивлюсь.
Візьми її.
Лише Бог знає, хто справжній батько.
- Не смій! - Замовкни!
Боляче! За що?
Я теж не хотіла її народжувати!
Зараз наш шанс.
Гей...
Холодно.
Дуже холодно.
Вона намочила ліжко.
- Смердить.
Попроси вибачення.
Вибачте.
Вибачте. Вибачте.
Досить. Т-с-с, тихо.
Треба було відвести її дому минулої ночі.
Можливо.
Агов, вони мої.
Вони й так тобі більше не підходять.
- Де мій ремінь? - Підніми руки.
Надворі собачий холод. Треба взяти вихідний.
Напиши, що я простудився.
Ось твій ремінь.
Він йде.
Мабуть, зараз дощить.
Зажди хвильку.
Викинь ще це.
Ось, тримай.
Ай!
Твій ніготь. Невдача.
О, мій ніготь.
Однаково все сміття.
Втік ще один.
То був Коґа.
Ні, написав повідомлення: "Я пас."
Мм.
З нього все одно було користі мало.
Коли побачу його, то надеру йому зад.
Ох...
Покажи мені свою руку.
Багато шрамів.
Трохи поболить і перестане.
А тепер інший бік.
- Вітаю! - Га?
Я Йонеяма, прийшов вас навідати!
- Що? Я іду! - Хатце, ви там?
Бери дівчинку...
Вже йду!
Іду-іду.
Вітаю. Мене звати Йонеяма.
Через інші двері.
Сюди?
Так.
Добридень, перепрошую.
Ваша сусідка, Канеко...
нарешті перебралась на квартиру.
Незважаючи на те, що у неї троє дорослих дітей.
То ось, чому я так рідко її бачу.
Хатце, вам потрібно поговорити з сином.
Він живе в Хакаті?
Вас сюди прислав якийсь агент з нерухомості?
Зовсім ні.
Просто я знаю, як важко жити одній у вашому віці.
Скільки грошей заробиш, коли виселиш мене звідси?
Це все в минулому. Більше я таким не займаюсь.
До школи ходять тільки ті діти, які не навчаються вдома.
Яматоя.
- Перепрошую, пане. - Слухаю?
Мені потрібна пачка сигарет.
- Стає все холодніше. - Холодно.
- Я хочу Вакаба. - Гм.
320 єн.
Дитина не схожа на жодного з них. Пластика?
Батьком може бути будь-хто.
Колись вона була шльондрою.
Але вона приховує це, вдаючи, що погана в ліжку.
Неймовірно.
Це тобі за те, що допомогла зранку.
- Тримай. - Не треба було, ми виручаємо одна одну.
- Я б теж випила. - Я б хотіла гарячого лимона.
Я вас не пригощатиму.
Що це? Лихоманка?
Свинка, заразилась від інших у садочку.
У тебе теж свинка?
Агов, немає нічого у мене.
- І я її підхоплю. - О ні.
- Чи ти вже... - Підхопила її? Я підхопила?
Я вдома...
Гей, Шота.
Як ти поранилась?
Впала.
Ти обгоріла.
Хто заподіяв тобі це?
Твоя мама?
Моя мама хороша. Ще вона купує мені одяг.
Тоді, що ти робила навулиці?
Що робитимеш?
Повернешся додому?
Я взяв шампунь.
Шампунь Меріт...
- Яматоя має лише Меріт. - Меріт смердить.
Не прискіпуйся до нього.
Слухайте, виглядає так, наче ми її викрали.
Ні, це не так.
Ми не обмежуємо її і не просимо жодного викупу.
Справа не в цьому.
Вони не повідомили в поліцію про її зникнення?
Закладаюсь, вони полегшено зітхнули.
Тут лише пекінська капуста.
Пекінська капуста корисна. Вона всмоктує м'ясний бульйон.
Глютенові коржики на підході.
Що? Коржики?
Дивіться...
Гей. Ти любиш глютенові коржики?
Ходи сюди.
- Гаряче. - Мм.
Смачно?
Ти вже їла їх раніше?
З ким?
З бабцею.
Достатньо.
Якщо перегодуємо її, то вона знову намочить ліжко.
Вона може спати зі мною.
Ні. З бабцею сплю я.
Це...
Що...
Подай свою ручку.
- Сіль? - Угу.
Вона допоможе не замочити ліжко.
Давай, злижи її.
- Солена. -Ох.
Вона лиже сіль! Ось ми це вилікуємо.
- Звучить дивно! - Кажу тобі, це правда.
Вона лиже її.
Він вдома!
Шота, там холодно.
- Холодрига. - Холодно.
Прошу, зачиніть тут.
Ось тут добре.
Він пошкодився!
Його ведуть!
Він п'яний?
Все добре. Я в порядку. Ні, ні.
Шота, ти зробив такий безлад!
Зроби чаю.
Ця кімната підійде.
Її ніготь був поганим знаком,
але ти змусила мене піти на роботу.
Що таке? Тепер ти не зможеш місяць працювати?
Навіть за день працівники отримують компенсацію, правда?
- Ну, можливо... - Чесно?
Справді? То краще, аби у тебе був перелом, а не тріщина?
Годі дуркувати. Я думав, що помру! Ай!
Ти отримаєш компенсацію?
О, дякую.
Гарненька.
- Бабусю? - Та інша.
- Сестра моєї дружини. - Різні матері.
То, у тебе є сім'я? Я думав, ти самітник.
Я часто це чую.
Одного дня я теж тебе навчу.
Це твій улюблені, глютенові коржики.
Твоя бабця була доброю?
Тобі подобалось з нею жити?
Тепер вона на небі.
Тоді забудь про неї.
Перепрошуємо за очікування.
Дуже дякую.
Тепер ввести пароль...
1192. Усім відома дата початку режиму Камакура.
- 11-- - Повторюй його в голові.
Я так і роблю.
Зовсім ні! Більше ніхто не має знати його!
Чим займається ВЧЦ?
Вбивці чоловічої цноти.
Що саме ти робиш?
Ну...
Ми носимо плаття, які оголюють наші груди...
-Голі груди... Це зараз популярно? -Угу.
3,000 єн. Заклад дає дівчині половину.
Як добре, що тобі платять лише за це.
Тобі теж платять.
Мені виплачують збитки.
- Збитки? - Саме так.
Це твоя пенсія?
Так, моя пенсія.
Думала, ти вже отримала.
Пан Фор?
- Так. - Тобі.
Я мушу йти...
То був твій рисовий млинець?
Нащо ти користуєшся ім'ям своєї сестри Саяки?
Що ти маєш на увазі?
А ти хитра.
Як хто?
Ох, добре, добре.
Чудовий час. Спробуй ще.
Правильно! У тебе виходить!
Юрі, ти молодець.
Сьогодні ти пізно йдеш на роботу.
Сьогодні я по змінах.
Тобто?
Платити всім не можуть. Тому десятеро виходять на нічні.
Зрозумів.
Усі потрохи бідніють.
Щось типу того.
Я ще не закінчив.
Ні!
Без компенсації дуже важко.
Важко? Я згаяла час, будучи милою з тобою.
Думаєш, через того хлопця проблем не буде?
Йому нема до нас діла.
У нього був гарний вигляд...
А що це?
Шпилька для краватки.
Вона твоя.
Хоча й не справжня.
Він працює повний день?
Так.
От пощастило...
- Хочеш? - Так.
Тобі не можна.
Пенсія бабці складає 70 тис. єн на місяць, так?
60,000 єн.
Їй пощастило отримувати її довічно, через свого чоловіка.
Вона багато говорить, наче сама їх заробляє.
Ми дбаємо про неї...
До біса холодно.
- З поверненням. - Я прийшла.
- Вітаю, бабусю. - Ставок біля святилища замерз.
Не можна, аби ти впала та зламала собі щось.
- А де Акі? - Пішла цицьками трясти.
- Що це? - Солодке желе.
Ти вже йдеш?
Слухай, надворі холодно, візьми інший одяг.
- Бабусю, приглядай за Юрі. - Так-так.
Піди і перевір, чи є щось поїсти.
До ранку?
- Я всю ніч працювала. - Йди спати.
- Аю? - Так?
Тебе замовили в чат-кімнату на 15:30.
Ура!
- Ти збираєш їх. - Мушу економити гроші.
- Саяка. - Що?
Клієнт скаржився, що ти одягнула дві пари трусиків.
- Зніми одні. - Добре.
- Думаєш, що надто хороша для цього... -Ні, просто мерзну.
- Харумі. - Що?
Не сунь пальці в білизну. Через тебе нам всім перепаде.
- Гаразд - Дякую.
- Харумі... - Ти надто серйозно це сприймаєш.
Мовчи.
- Твоя черга, Саяка. - Добре.
Привіт.
Сьогодні вихідний?
Я сьогодні не був на роботі.
Я сьогодні теж прогуляла.
Пане Фор, вам подобаються груди, а не попки, правда?
Просто хочу бачити твоє обличчя.
Добре.
Я починаю.
- Перерва. - Гаразд.
Перепрошую.
- Я хочу впіймати морського окуня. - Гаразд.
Яка різниця між поплавком та воблером?
Я покажу вам воблери.
-Їх так багато, я гублюсь. - Радий допомогти.
Воблер - це загальна назва для пластикової приманки...
Так.
Чудово спрацювало, еге ж?
Юрі, ти також молодчинка! Ура!
В таких ситуаціях
головне не панікувати і чекати, поки продавець піде на обід.
Нам не потрібна її допомога.
Це називається командна робота.
Що це означає?
Те і означає. Кожен з нас виконує свою роботу.
Вона нам заважає.
Не кажи так. Вона твоя сестра.
Вона мені не сестра.
Ні, сестра. Юрі твоя сестра.
Ти його сестричка, правда?
Не зважай.
Він це не зі зла.
Всього лише протестує зараз.
Скільки ти за них отримаєш?
Близько 40,000 - 50,000 єн.
З цим мені не треба буде працювати цього місяця.
Агов, Акі.
Ти теж маєш скидатись. Ти ж тепер теж заробляєш, так?
Вона не повинна. Ми так домовлялись, правда?
У неї великі захцянки, бо ти балуєш її.
То у тебе тут великі захцянки. Полюєш на її пенсію.
"Полюєш" не дуже хороше слово.
Спробуй, якщо зможеш.
Ніхто не вполює за нею.
У мене є план страхування.
Бо я не хочу самотньої смерті.
Що саме ти маєш на увазі під страхуванням?
- Бабусю, ти така тепла. - Обережно.
Я зашиваю голкою, обережніше.
Чий це одяг?
Дівчинки, тієї маленької...
Щось погане трапилось?
Чого?
Твої ступні холодніші, ніж зазвичай.
Ти знаєш все, бабусю, правда?
Тобі пощастило мати такий милий носик.
Думаєш? Він мені не дуже подобається.
Не витріщайся на мене.
Юрі! З'їси солі та лягай спати!
- Вона сидить там. - Що? Чому?
Що сталось? Мабуть, холодно так сидіти.
Він прийде?
Ти хвилюєшся про Шоту?
Юрі, ти ні в чому не винна.
Як щодо назви "ні самотній смерті" план страхування?
Навіть, якщо батьки ображали її...
Ти про Юрі?
Їй треба хвилюватись про себе саму.
З матір'ю, яка бажала б тебе ніколи не народжувати...
і не стала такою, як ми.
Твоя правда.
Ти зростав так, аби не турбуватись про інших.
Так.
Ось ти де!
Я знайшов...
Ай!
Як же холодно!
Юрі так хвилювалась і чекала на тебе біля дверей!
Тобі не подобається Юрі?
Тоді в чому річ?
Просто лише з вами веселіше.
Ну, звісно.
Але Юрі буде легше з нами жити, якщо вона допомагатиме нам.
Добре?
- Розумієш? - Розумію.
Хто тобі Юрі?
Моя сестра.
Оце по-нашому! Правильно.
В такому разі, хто я?
Я твій...
Та...та...та...
- Все добре. -Скажи, не бійся.
Спробуй промовити разок...Давай.
- Одного дня. - Ех, так нечесно.
Ну, гаразд.
Добре, тоді одного дня.
Ходімо додому, тут холодно.
- Слухай. - Га?
Ти продав ті вудки?
Вони досі там.
Тоді добре.
Що, хочеш порибалити?
Ти знаєш, що таке Свіммі?
Твій татко погано знає англійську...
Це не англійська. Це назва японської книги.
Твій татко знає японську ще гірше.
Свіммі - це розповідь про зграю маленьких рибок,
які побороли великого тунця.
- Знаєш чому? - Чому?
Мабуть, через те, що тунець добре смакує, еге?
Не думаю.
Ми давненько не їли тунця.
Я зжеру тебе!
- Гей, послухай. - Що?
Ти знала, що колись тут був ставок?
Так.
Напевно, бабуся тримала тут коропів.
В такому місці не можна тримати коропів.
Впевнений, що це одна із її казок.
Останній раз Юрі бачили 8-го лютого.
Сусіди пам'ятають, як вона гралась біля свого дому.
Вона вважається зниклою більше 2-х місяців,
але її батьки не подавали заяву про зникнення.
Це справді була Юрі?
Чого ти мене нюхаєш?
Гей, припини!
Сюди, Юрі в телевізорі!
Її визнали зниклою безвісти, та органи опіки
зв'язались з поліцією.
Чому її батьки продовжують брехати?
Чому вони приховували її зникнення протягом місяців?
Поліція допитує їх як важливих свідків у справі.
Копи думають, що батьки її вбили!
Що? Отже, її звати Джурі, а не Юрі.
Погані справи, погані...
Надто пізно для цього зараз.
Слухай, Юрі.
Ти сама знайдеш шлях додому?
Їй не можна повертатись, вже пізно.
Що ж ти зробиш?
Спробуєш піти додому?
Ти ж залишишся тут правда?
Як щодо Хани? Я завжди хотіла так назвати дівчинку.
Хана? Вона не схожа на Хану.
Подумаємо...
Лін? Лін.
- Пишеться, як дзвін? - Ні.
Та ні, по-іншому.
Коротко.
Готово!
- Гарненька! - Яка красуня!
- Чудове маскування. - Тобі дуже личить.
Поглянеш у дзеркало?
Дуже гарно!
Справжня красуня.
Лялечка.
Коротко, еге ж?
Як тобі?
- Мило. - Мило.
Ти мила.
В тебе природне коричневе волосся.
Я тобі заздрю.
Знаєш...
У мене теж є інше ім'я.
Яке?
Саяка.
Лін мені подобається більше.
І мені теж.
Я Лін.
Привіт, я Лін!
Ось так...
Чоловік врятував тебе, так?
Тобі подобаються тітка і бабуся?
Отже, ти витримаєш?
Так.
Я була впевнена, що вона піде додому.
Гадаєш, вона вибрала нас?
Взагалі, батьків не вибирають.
Жорстоко, але, може, було б краще, якби ми самі їх вибирали.
- Що це? - Що це...
Зв'язок.
Я теж тебе вибрала.
- Неймовірно! - Правда?
- Зроби так знову. - Знову?
Шота!
Татусю, ти такий крутий!
Ти що, дитина?
Стули пельку.
Скажи...
Що?
Коли ви з Нобуйо...
займаєтесь цим?
Нам це більше не потрібно.
Правда?
Ми...
поєднані нашими серцями, а не цим...
Припини!
Звучить дивно!
Як ти гадаєш, що нас пов'язує?
Гроші.
Як усіх...
Але ми не як всі.
Татусю, ти такий крутий!
Лін, ти колись бувала на пляжі?
А ти?
Що? Звісно, думаю, що...
Думаєш.
Заходжу.
Вона така мила!
Що це?
Це все не влізе у твою сумку.
Тоді ховай краще.
Ховай краще...
Яке краще? Жовтий їй личить більше.
У неї коричневе волосся.
- Тоді, беремо цей. - Чудово, чудово.
Не хочеш? Чому?
Не вдариш мене?
Потім ти мене не поб'єш?
Я не збираюсь тебе бити.
Раз-два, постукай в двері
П'ять-шість, сідай до вечері.
Час виходити?
Що це?
Восьминіг.
Я буду ловити рибу.
Ловити рибу?
Виглядає, як справжній.
Нема, є!
Що з тобою трапилось?
Це? Я обпеклась гарячою праскою.
Я теж.
Ми однакові.
Все добре. Мені вже краще.
Добре-добре... Дякую тобі.
"Він навчив їх плавати разом,
"кожну на своєму місці,
"і коли вони навчились плавати як одна величезна риба,
- "він сказав: "Я буду оком."" - Акі!
"Вони пливли у прохолодній ранковій воді,
"і збирались разом при полуденному сонці,
"та ганялись за великою рибою."
Ура! Чудова робота!
Але тобі не шкода великої риби?
Зовсім ні. Зрештою, вона б з'їла їх усіх?
Це правда, але...
Сядь-но, сюди.
Давай спалимо це.
Гаразд?
Вони били тебе...
не тому, що ти погана.
Вони брехали, якщо казали, що б'ють, бо люблять тебе.
Якщо тебе люблять,
справді люблять,
то роблять отак...
Ось, що треба робити...
Поглянь, там жук.
О, човен.
Братику!
Так.
Що таке?
-Цикада - Де?
Вона ще не виросла та не вилізла зі своєї черепашки.
Гусениця. Не зупиняйся.
О, як зворушливо...
Давай, вперед! Повзи, ну ж бо!
Агов!
Я дам тобі оце.
Не змушуй сестру так робити.
Ви звільняєте одну з нас?
Чому серед нас?
Ми повністю зв'язані.
Якщо ми повинні скоротити когось,
то це буде одна з вас, бо у вас вища оплата за години.
Може, ви самі про все домовитесь?
Чому це повинна бути я?
Я ж кажу, що прошу тебе.
Цього не досить... Знаєш, нам обом важко.
Якщо лишусь я, то мовчатиму.
Ти теж крала речі.
Не про це.
Новини.
Я бачила... як ти була з тією дівчинкою.
Гаразд.
Скажеш слово, і я тебе вб'ю.
Яке ти маєш відношення до життя колишньої дружини батька?
Знаю, але нічого не вдію.
Вона продовжує ходити.
Не заважайте мені.
Я лише прийшла, аби вшанувати його пам'ять.
Так!
У вас все добре?
Я не бачив їх з часу похорону батька.
Не бийся до крові... Отут в тебе...
Вітаю. Я пішла!
Саяка, вечеряєш сьогодні?
- Чим? - Капустяні рулети!
Так, буду. Але з томатом, не з соусом!
- Добре. - Щасти.
- Залиште мені шматок торта - Монблан.
- Я пішла. - Біжи!
Вона так виросла.
Так.
Вона другокурсниця.
А твоя старша дочка?
Ти про Акі?
Так.
Вона за кордоном, так?
Так, здається, що їй подобається в Австралії.
Правда?
Вона не приїхала додому на минулі канікули, що дуже засмутило її татка.
Зрозуміло. Це чудово.
Тримайте...
Небагато, але...
О, розумію. Дуже дякую.
Мені дуже шкода за те, що трапилось з моєю матір'ю.
Це не твоя провина.
Трясця, знову лише 30 тис. єн.
Дуже дякую.
Сподіваюсь, що вам сподобалось.
Пане Фор.
Ходімо в чат-кімнату.
Я б теж хотіла побачити ваше обличчя.
Чудово.
Що робитимемо?
Притиснемось? Обіймемось? Сон на моїх колінах?
Моя молодша сестра...
Мама купила їй костюм для плавання,
і він їй сподобався.
Вона весь час ходить в ньому по дому, навіть коли приймає ванну.
Це нагадує мені час, коли я так робила.
Колись я робила такі самі речі.
В цій кімнаті ви можете зі мною розмовляти.
Якщо хочете...
Що сталось?
Ви вдарили когось?
Кого?
Я...
теж сама себе б'ю.
Боляче, еге ж?
Болить?
Все добре.
Разом тепло.
Ще болить?
Так...
Відчуваю, що піде дощ.
Твоя нога стає в нагоді.
Холодна локшина влітку - те, що треба!
Так.
Навіщо тобі макіяж?
Подавець в магазині порадив.
І це теж.
- Гей, і ти дозволила собі це... - Ха. Мене щойно звільнили.
Вони дізнались?
Щось типу того.
Разом ми можемо відкрити інший бар.
Внизу по дорозі.
Якщо наймемо Акі, то справи підуть вгору.
Ні, ти досі гарно виглядаєш...
Якщо зробиш макіяж, як раніше...
Дощ починається, правда?
Я просто втомилась.
І ще це купила?
Помітив?
1,980 єн. Хоча виглядає дорожче, так?
Чудово.
Гей, гей...Що ти...
Ой, ой...
Ох...
Я більше не можу бігти.
Наближається злива?
Швидше!
Скоро гримітиме?
Нащо вдаєш крутого?
Я зробив це.
Я зробив, правда?
Ну, так...
Що з тобою, виглядаєш, наче не повністю задоволена?
Я навіть не спітніла.
Ох, ти ж брехло...
Дай мені.
Ще одне коло?
Ні! Думаєш, скільки мені років?
Дай ще трохи посидіти під зорями.
Ти і так довго сидиш... Ти весь мокрий під поту.
Я ж зробив це, правда?
Поглянь-но, у тебе цибуля на спині.
Що? Де?
Де? Ну що?
Ні, припини, мені лоскотно!
Солоненька на смак...
Вони повернулись. Вони вдома!
- Ми вдома! - Ми вдома!
Ох, ви потрапили під дощ!
Ми знайшли личинку цикади!
Цикади? Гаразд.
Я змокла.
Почало дощити.
Все добре, дощ, як з відра. Гаразд.
Проливний дощ!
А що ви робили?
Дивись, який дощисько!
Ото ллє.
Беріть цикаду і прийміть ванну! Вперед!
Робимо дірку посередині і тоді...
Штовхаємо сюди.
Ось так.
Так, дивіться уважно...
Скільки дітей?
- Троє. - Троє?
Невістка мило намовила її сина і вони переїхали.
Так. Таке часто трапляється.
- Я прийшла. - З поверненням.
- З поверненням.
- Ти змокла? - Я в нормі.
- Що? - Трапилось щось хороше?
Скоро розповім тобі, бабусю.
Зрозуміло...
Добре, вона скаже.
Це був хлопець?
Так!
Який саме?
Постійний клієнт з роботи.
- Що? - Він був клієнтом?
То ми схожі.
Навіть, якщо це схоже...
Це важливо.
- Що? - Він гарний?
Так, можна й так сказати.
- То це інше. - Так, інше.
То який він?
Тихий.
Тихі- це дуже добре. Тихі насправді...
Балакучі чоловіки не годяться. Балакуни погані!
Ти про мене?
- Не про тебе! - Не про тебе!
Зараз побачите!
Ось так, вух!
Знову зникло!
- Дивись, поглянь! - Га?
- Куди воно зникло? - Куди ж?
- Диво, правда? - Справді зникло.
Де воно було до того?
- Скажіть, де було? - Тут.
Може, знову тут? Можливо, тут або там?
Ні, тут немає.
Тоді де? Де? Де ж воно?
Зникло!
Що це?
Ей, ти що робиш?
Дурко! Припини! Годі!
- І це все? - Ні, ні, ні.
- Це все. - Аж ніяк!
Ай!
А я думав, що це дивовижно!
Не роби так.
- Ну гаразд, все! - Я теж можу так зробити.
Я покажу вам неймовірний трюк! Ви будете шоковані!
- Принеси колоду карт. - А я знаю цей трюк.
Не кажи їм, ти дурко!
Не вставай! Займайся своїм!
Знайшла?
- Ні. - Під червоним.
Він сказав: "Не змушуй сестру це робити."
Робити що?
Це.
Хто сказав?
Дядько Яматоя.
Звісно, Лін ще зарано для цього, але...
Знайшла?
Не можу.
Що ж ти робиш? Знайти має бути легко.
Ти, стара печериця, простудишся.
О, феєрверки.
Над рікою Суміда.
Колись ми ходили туди кожного року.
Після того, як змокла одного року, то перестала ходити.
Дощ заважає феєрверкам.
Там щось видно?
- Лише чути. - Не видно.
Майже закінчились.
- Шоу кінець. - Кінець?
Отой велетенський як називається? Півонія?
Здається, його називають плакуча верба.
Дивіться.
- Я нічого не бачу. - Не бачиш, ну то слухай.
Що ще?
Хмаринка схожа на рибу.
Твоя правда!
Схожа на кита, правда?
- Риба. - Так?
Шота, поспіши і надувай.
Добре.
Велетенська хвиля!
Круто!
- Шота - Га?
- Тобі подобаються груди? - Не дуже.
Брехун, я бачив, що ти дивився.
Що таке?
Все в порядку. Усі чоловіки люблять груди.
Твій татко також.
Скажи...
Скажи, в тебе зранку пісюн стає більшим?
Чого питаєш?
Стає?
У всіх так?
Так. У всіх чоловіків так.
Стало легше?
Я вже думав, що хворий.
Ти здоровий! Чудово!
Тобі добре?
Холодно.
Бачиш,
все так, як я сказала?
Так не може тривати завжди.
Знаю.
Але іноді краще вибирати сім'ю самому.
Якщо не плекати надій...
Так, правда.
Якщо придивитись, то ти красива жінка.
Що таке кажеш?
Твоє обличчя.
Я пішла.
Ох погляньте на ці вікові цятки.
Дякую.
Шота, стережись!
Обережно!
Гей, ви...
Це не костюми, вони ж у трусах!
Що таке? Стукати треба.
У мене зуби прорізались.
Твої зуби?
Кажи:" Прошу, виростіть сильними", а тоді викинь.
Кажи: "Виростайте назад", і кидай.
Бабусю.
Покинься.
Прокинься.
Вставай.
Ну ж бо, прокинься.
Бабцю, чуєш?
Бабусю!
О ні, Акі! Подай телефон!
Відійди.
- Якого дідька? - Вона мертва.
Подивись на неї, її вже не повернути до життя.
Сюди не можна викликати швидку.
Ми вже нічого не вдіємо. На кожного з нас це чекає.
Як щодо похорону? Чи кремації?
В нас немає на це грошей.
Але, ти...
Давай просто посидимо з нею ще трохи.
Їй ж теж буде самотньо, правда?
Що? Ні, ти...
Лін, ти...
Ти ж хочеш попрощатись з бабцею, правда?
Так.
- Слухай. - Га?
Це велика таємниця.
Бабуся ніколи тут не жила. Нас завжди було п'ятеро.
Второпав?
Так.
Не можу повірити, що ми поховали ще когось.
Тоді все було інакше.
Твоя правда.
В залежності від того, як подумати,
бабуся мала б радіти.
Так і є. Це краще, ніж смерть на самоті.
Ось ще.
Знаєш, коли я помру...
То що?
Поховай мене під ставком у дворі.
Той ставок не настілки великий.
Маєш рацію.
Ех, ти завжди виходиш мокрим. Протри ноги.
Знаю.
Скільки?
116,000 єн.
Чиї гроші?
Бабусині.
То, це непогано.
Непогано.
Як щодо крадіжки?
Що каже твій батько?
Поки речі в крамниці, то ще нікому не належать.
Поки крамниця не збанкротувала, то все нормально.
Вітаю, молода матусю. Крокетів для вашого сина?
Тобі подобається, коли тебе називають мамою?
Хто?
Лін.
Не дізнаюсь, поки вона назве.
Чому ти питаєш?
Бо він хоче, щоб я називав його татом.
Але ти не можеш?
Поки що ні.
Нестрашно. Не переймайся.
Добре.
Що то було?
Спробуй ти!
Бабуся крута: продовжує нам допомагати, навіть після смерті.
Це старий нам допомагає.
Що ти бачиш?
Океан.
Всесвіт.
Всесвіт?
Знайшов! Знайшов! Так і знав, що вона сховала!
Разом з протезами!
-Серйозно? Повірити не можу! -Так-так.
Вони тут? Так!
- Нічого собі! - Десять, 11, 12...
13, 14, 15!
Круто! По 30,000 єн кожному.
Бабуся займалась аферами?
Гроші є гроші.
- Послухай. - Що?
Хіба вона комусь не належить?
То й що?
Ну що?
Гей.
Теж хочеш спробувати?
Вище носа!
Тоді,слухай! Дивись за сходами, добре?
Крутяк!
- До речі... - Га?
- Коли ти врятував мене.. - Що?
То намагався щось вкрасти з машини, так?
Ні, дурненький!
Того разу я лише намагався врятувати тебе.
Ходімо, вперед!
В траурі...
Що це означає?
Вихідний?
Збанкротували?
Добридень!
Зачекай тут.
Добридень!
Гей.
Агов!
Гей!
Агов, ти!
Зажди!
- Шібата Шота. - Шібата Шота.
Як це пишеться?
- Стандартно Шібата, як футболіст. - Як футболіст
Для "Ш" літера, та що в "шишка",
- а "та", як у "тріска". - Скільки йому років?
Ох, заждіть...
Він зламав ногу, але голову не пошкодив.
Перепрошую, ви мати Шоти?
Так.
Вам треба пройти зі мною до відділка.
- Ох, я лише прийшла за чоловіком. - Я залишила іншу дитину вдома.
Мені треба дістати його страховку і все решта.
- Ми повернемось. - Пробачте, але інша дитина...
Мені шкода. Пробачте.
Слухай.
- Дай мені це. - Ні.
- Чому ні? - Ні!
Добре, все гаразд.
Якщо вони запитають твоє ім'я, то скажеш Лін.
А якщо запитають щось про бабцю, то скажеш, що не знаєш її.
- А братик? - Шота? Ми заберемо його пізніше.
Правильно. В лікарні його годують.
Давай покладемо взуття Лін тут.
Не хвилюйся.
Вау, як гарні кольори!
Який чудовий день!
Краса.
Джурі...
Скільки вас ходило на пляж?
П'ятеро.
- П'ятеро. - П'ятеро.
Що ви робили на пляжі?
- Стрибали. - Стрибали?
- Так? - Угу.
Твоя бабця була з вами?
Де ти жив?
В машині.
В машині?
- Сам? - Так.
Ти когось прикриваєш?
Коли ми приїхали до будинку,
вони усі пакували валізи
і намагались втекти, покинувши тебе.
Справжня сім'я ніколи б так не вчинила.
Справжнє ім'я чоловіка Енокі Шота, а жінку звуть Танабе Юко.
Вони когось вбили?
Її колишнього чоловіка.
Прокололи, били та закопали.
Переплелись пристрастю злочину.
Ось, як пов'язані ці двоє.
Це був самозахист, так?
Якби ми не вбили його, то він би вбив нас.
Ну, так ухвалив суд.
А що нам було робити в такій ситуації?
Ні, ми не викрадали дитину.
Вона виглядала так, наче голодує,
тому Нобуйо принесла її додому...
і дівчинка радо з нею пішла.
Коли це було?
Минулого лютого.
Це називається викрадення.
Я їй так і казав,
але вона сказала...
Ми не вимагали викупу,
отже, захищали її.
Дякую, що прийшли.
Як почувається Джурі?
Так...
Гадаю, їй стало легше. Вона заснула.
Нозомі, що Джурі їла вчора?
- Її улюблений омлет з рисом. - Ви готували його для своєї доньки?
Так, готувала.
Це тому...
Бабуся попросила мене жити з нею.
Це не було через доброту.
Вона отримувала гроші від сім'ї, яка викрала її чоловіка.
Гроші? Від моїх батьків?
Вони платили їй кожного разу.
Що? Мої батьки знали, що я живу з нею?
Твої батьки сказали, що не знали, але...
Отже, бабуся...
хотіла лише їхніх грошей?
Не мене?
Де тепер ваша бабуся?
Ми зараз за будинком, де і знайшли Шібату Хатце.
Пройшло декілька тижнів з часу її смерті.
поліція проводить обшук,
розглядаючи версію про вбивство.
Що люди, які вдавали з себе її сім'ю
робили у цьому будинку, залишається таємницею.
То ви кажете, що зробили все це самі?
Так.
Вирили яму та закопали?
Правильно. Я все зробила сама.
Знищення трупів несе важке покарання.
Ви це розумієте?
Я не викидала її.
Це не так.
Я не викидала її.
Я знайшла її.
Хтось її викинув, а я знайшла.
Хтось інший викинув її геть.
Ви не почуваєтесь винним, що вчили дітей красти?
Я...
я більше не знав нічого, чого б міг їх навчити.
Але все ж...
Чому ви назвали хлопчика Шота?
Це ваше справжнє ім'я, так?
Це квартира?
Двоповерховий будинок.
Ти житимеш там ще із шістьма дітьми.
- Лише з іншими дітьми? - Так.
Ти б міг їздити звідти до школи.
Я думав, що лише ті, хто не може вчитись вдома, ходить до школи.
Є багато речей, як вдома не вивчиш.
Наприклад?
Зустрічати людей.
Заводити друзів.
Як справи у Лін?
Вона повернеться до своєї сім'ї.
Її справжньої сім'ї?
Так.
Шота, якщо ти теж...
Але я нічого не пам'ятаю.
Знаєш...
Слухай, я зайнята. Відійди.
Боляче.
Я сказала тобі не чіпати мене.
Просто йди.
Попроси вибачення.
Попроси.
Джурі...
Я куплю тобі новий одяг. Підійди сюди.
Чому ні? Ходи.
Лін сказала, що хоче повернутись назад?
Так. Насправді її звати Джурі.
Ні, вона ніколи так не сказала.
Дітям потрібні їхні матері.
Так матері думають.
Народження дитини автоматично робить тебе матір'ю?
Матір'ю не стати, коли цього не зробити.
Я розумію, що вам важко, бо ви не можете народити.
Ви заздрили? Тому ви викрали дівчинку?
Можливо...
Може, я ненавиділа її, свою матір...
Як вас називали діти?
Матуся?
Мама?
Самій цікаво...
Не знаю...
- Існує два види приманки. - Так?
М'яка приманка, яку роблять із гуми.
Виглядає, як мала рибка або черв'як,
щоб ловити іншу рибу.
А інший вид...
важка приманка, так її називають.
Її виготовляють із пластику або дерева,
на неї ловлять велику рибу або щось типу того.
Звідки ти це знаєш?
- У книжці було. - У книжці!
Пробач. Я теж винен в цьому.
Ти на обліку.
Ти б не відбувся лише п'ятьма роками.
Але ти...
Я провела прекрасний час.
Це пусте, справді.
Пробач.
Все через те, що мене спіймали.
Не турбуйся. Не завжди виходить так, як хочеться.
Правда ж?
Як дім? Ходиш до школи кожного дня?
Так. Я зайняв 8-ме місце на тесті з японської.
Ти розумник, так?
Ти підстригся?
Гарно виглядає. Дай-но, гляну.
Красень, еге ж?
- Ти такий милий. Гарно. - Він у нас красень, скажи?
Мило виглядаєш.
Шота...
Слухай.
Ми знайшли тебе...
- біля залу патінко. - Так.
Зал автоматів патінко в Мацудо.
Машина була червона Тойота Вітц.
Номер авто був Нарашіно...
Гей...
Якщо справі хочеш, то можеш знайти справжніх маму і тата.
- Ах, ти.. - Гм?
Сказала привести його сюди, щоб це розказати?
Саме так.
Тобі це також відомо.
Ми не надто хороші для нього.
Я закінчила.
Послухай...
Бувай.
Агов...
Ого, круто!
Дуже смачно. Комбо.
Чесно?
Хто навчив тебе цьому?
Я?
- Слухай... - Що?
Ти живеш тут сам?
Кімнатка маленька, зате ванна нова.
Хочеш потім прийняти?
Гм. Не знаю.
Тобі тут раді.
Ванна дуже чиста.
Може, я переночую тут.
Вони не сердитимуться на тебе?
Немає значення, якщо повернусь пізніше.
Добре.
Гей, Шота...
Шота!
Так?
Ходи сюди.
Снігу вже більше.
Обережно там.
Давай ліпити сніговика!
Завтра ти підеш додому?
Так.
Точно.
Скажи...
Ви намагались втекти без мене?
Так.
Це правда.
Але нас впіймали.
Зрозуміло.
Мені шкода.
Відтепер...
я не твій тато.
Так.
Скажи, що вибачаєшся.
Скажи їм, що це я попросив тебе переночувати.
Добре, скажу.
Мені шкода, що не бачитиму тебе.
Мене впіймали.
Що?
Я спеціально дав себе впіймати.
Зрозуміло.
Гей, Шота...
Шота! Шота!
Шота!
Тато...
Раз, два
черевик застібаю
Три, чотири в двері стукаю
П'ять, шість до вечері сідаю
Сім, вісім рівно спину тримай
Дев'ять десять, їсти не заважай
Раз, два...